FONDENE SKAL IKKE OG SÆTTER IKKE RETNINGEN FOR DEN DANSKE FOLKESKOLE
Når vi i LIFE Fonden indgår partnerskaber med kommuner, er det ikke for at pådutte, men for at understøtte skolerne i deres strategier og ambitioner, skriver Stefan Hermann.
![.](/img/containers/assets/stefan-hermann-3-1716813615.jpg/fecc434620faccdb530fe503213829b2.jpg)
AF STEFAN HERMANN
Adm. direktør i LIFE Fonden
Debatindlægget er bragt i Altinget den 12. juni 2024
Det er glimrende, at Altinget har igangsat en debat om fondenes rolle på skole og uddannelses området. Dansk pædagogik og skole ånder gennem kritik og samtale, og fondene skal bestemt ikke skånes, men aktivt deltage: lære og lytte – og svare.
Af demokratiske grunde og fordi det forhåbentlig kan bidrage til, at vi bliver dygtigere. Det mente jeg før, jeg fik arbejde i en fond, og det mener jeg nu.
Der rettes – og denne ombæring er ingen undtagelse – typisk tre kritikker mod fondenes engagement i folkeskolen.
For det første, at fondene tvinger skoler og andre til at bedrive undervisning efter særlige koncepter, der underminerer den professionelle dømmekraft hos skolelærerne.
For det andet, at fondene ingen demokratisk legitimitet har og dermed sætter en retning for skoleudviklingen, som ikke er sat af folkestyret, men af kapitalinteresser.
For det tredje, at fondenes tildelinger STEMificerer folkeskolen og dermed skævvrider.
Lad os tage dem én for én idet jeg nu engang bedst kan svare på baggrund af det kendskab, jeg har som direktør i LIFE Fonden og mit mangeårige samarbejde med en række fonde i mine tidligere funktioner som henholdsvis rektor for Københavns Professionshøjskole fra 2008 til 2023 og formand for Danske Professionshøjskoler fra 2017 til 2022.
Vi blander os med støtte og ekspertise
Med hensyn til koncepter og den pædagogiske dømmekraft er spørgsmålet utroligt vanskeligt at afgøre.
LIFEs forløb til grundskolernes naturfagsundervisning har bestemt en stilladsering og struktur, der binder i forløbene, som er udviklet på baggrund af samarbejde med blandt andet forskere og praktikere, og som tager udgangspunkt i didaktiske modeller (undersøgelsesbaseret naturfagsundervisning), fagenes mål og så videre
Det finder jeg ganske legitimt og helt indenfor skiven, idet nogle lærere aktivt redidaktiserer og bruger deres dømmekraft, mens andre – for eksempel den ufaglærte naturfagslærer, som der er mange af – har stor nytte af et stærkt stillads og en tæt struktur.
Sådan har det vel mere eller mindre altid været med læremidler. Spørgsmålet her er ikke enten eller, men hvad der er de hensigtsmæssige balancer.
Og noget stort overgreb på frihed og dømmekraft kan det næppe være, at en medarbejder i LEGO Fonden har udtalt, at "leg skaber større nysgerrighed og lyst til at udforske verden", som det anføres i lektor Jørn Bjerres indlæg.
I et indlæg af Anne Hegelund (EL) hedder det, at fondene skal blande sig uden om, og at det er kapitalinteresser, der sætter dagsordenen. Fondene skal ikke og sætter ikke retningen for den danske folkeskole.
Det gør politikerne nationalt og lokalt, ofte i et tæt samspil med berørte interesser i DLF, KL, Skole og forældre og så videre. Sådan skal det være.
LIFE læner sig naturligvis derfor også op ad den naturvidenskabsstrategi, som blev vedtaget i 2018, ligesom vi hele tiden henholder os til skolens formål og fagenes mål og formål.
Når vi indgår partnerskaber med kommuner er det ikke for at pådutte, men for at understøtte dem i de strategier og ambitioner, de har indenfor det virkefelt, hvor vi kan noget.
Fondsstøtte er ikke Apple-skoler
Det gør os ikke til neutrale aktører, men til aktører, der gør vores bedste for at være i dialog med dem, der har ansvaret og er autoriseret til opgaven.
Og vi gør det med betydelig ekspertise.
Life har ansat omkring 60 medarbejdere med naturfaglig eller naturfagsdidaktisk baggrund.
De fonde, der støtter folkeskolen, gør det mig bekendt stort set altid som almennyttig uddeling og ikke som en del af virksomhedsstrategi eller fondenes erhvervsdrivende arbejde.
Når for eksempel LIFE Fonden har forløb, der hedder WeGrow eller Enzymjagten, kan det ikke meningsfuldt afskrives som reklame for Novonesis, der rigtigt nok lever af og arbejder med enzymer.
Forløbet handler om et vigtigt tema – ikke om en virksomhed. Vi samarbejder eksempelvis også med Concito og Statens Naturhistoriske Museum.
Det er derfor næppe heller fair at sammenligne fondsstøtte i folkeskolen med etableringen af Apple-skoler i USA, som lektor Jørn Bjerre gør det i sit indlæg.
Naturfagene har fyldt for lidt
Det sidste omhandler STEMificeringen af folkeskolen. Der er ganske rigtigt mange projekter og tiltag her, som er fondsstøttede.
LIFE er et af dem. Alle vores forløb er gratis. Selv busturen til vores laboratorier. Men det er støtte til små fag. Til en minoritet i skolen. Godt ti procent af timetallet, hvis man ikke medregner matematik. De humanistiske fag har 50 procent af timetallet.
Det store spørgsmål er her ikke, om fondene fylder for meget, men hvorfor naturfagene fylder så lidt. I praksis og i forståelsen af den almene dannelse, som er beskrevet i folkeskolens formål.
Fondene bør hilse kritik velkommen og være så åbne som overhovedet muligt. Så kan kritikken blive mere præcis og dermed brugbar frem for at gøre alle katte grå, som der nu og da kan være en tendens til.
Det vil være godt for skolen, for politikerne og fondene. Og offentligheden.